МЕТОДОЛОГІЧНІ ПІДХОДИ ДО ФОРМУВАННЯ ТА РЕАЛІЗАЦІЇ ІНВЕСТИЦІЙНО-ІННОВАЦІЙНОЇ СТРАТЕГІЇ ДЛЯ ПІДПРИЄМСТВ ФАРМАЦЕВТИЧНОЇ СФЕРИ - ПРОКОПЕНКО, Наталія; БИШОВЕЦЬ, Іван (Herald of Khmelnytskyi National University. Economic sciences, 2025)
У статті досліджено формування механізмів управління інноваційним розвитком підприємств фармацевтичної сфери, що є складним і багатогранним процесом і враховує специфічні особливості цієї галузі, високу залежність від наукових досліджень, жорстке регуляторне середовище та стратегічне значення інновацій для конкурентоспроможності. У сучасних умовах фармацевтичні підприємства стикаються з постійно зростаючими вимогами до якості продукції, безпеки ліків, скорочення циклів розробки нових препаратів і адаптації до глобальних викликів, таких як пандемії, старіння населення чи нові хронічні захворювання. Усе це визначає необхідність створення ефективного механізму управління інноваційним розвитком, який би забезпечував не лише високі показники продуктивності, але й соціальну значущість діяльності галузі. Встановлено, що фармацевтична галузь є однією з найбільш інноваційно інтенсивних сфер економіки. За своєю природою вона залежить від системного підходу до управління інноваціями, адже створення нових лікарських засобів потребує тривалих наукових досліджень, великого обсягу фінансових ресурсів та інтеграції сучасних технологій. У цьому контексті механізм управління інноваційним розвитком повинен охоплювати всі етапи життєвого циклу інновації — від фундаментальних досліджень до комерціалізації та виходу продукту на ринок. Важливою складовою є процеси досліджень і розробок (R&D), які формують основу інноваційного потенціалу галузі. В статті виокремлено і охарактеризовано залежність механізму управління інноваціями у фармацевтичній сфері від регуляторного середовища. На кожному етапі — від розробки препарату до його впровадження у виробництво та реалізацію — підприємства повинні дотримуватися суворих нормативів, таких як вимоги GMP (Good Manufacturing Practices), GLP (Good Laboratory Practices) і GCP (Good Clinical Practices). Це ускладнює управління інноваціями, адже необхідно враховувати не лише технологічні аспекти, але й вимоги щодо безпеки, ефективності та відповідності законодавчим нормам різних країн. Аргументовано ключову роль фінансового аспекту у механізмі управління інноваційним розвитком фармацевтичних підприємств. Розробка нового лікарського засобу може потребувати багаторічних інвестицій у дослідження та клінічні випробування. Наприклад, за оцінками дослідників, середня вартість розробки одного нового препарату може сягати кількох мільярдів доларів. Тому важливим елементом механізму є забезпечення доступу до фінансування — як внутрішнього, так і зовнішнього, зокрема через співпрацю з венчурними фондами, отримання грантів чи партнерство з іншими компаніями. Розвинена класифікація компонентів управління інноваційним розвитком у фармацевтичній сфері як високотехнологічній галузі. Досліджено, що формування механізму управління інноваційним розвитком у фармацевтиці потребує врахування багатьох факторів, серед яких стратегічне планування, багатоканальне фінансування, дотримання нормативів, розвиток наукових досліджень та інтеграція новітніх технологій. Цей механізм має забезпечувати синергію між усіма елементами інноваційного процесу, сприяючи створенню продуктів, які не лише відповідають високим стандартам, але й забезпечують доступність та високу соціальну значущість для суспільства. Таким чином, ефективне управління інноваційним розвитком у фармацевтичній галузі є запорукою не лише економічного успіху підприємств, але й поліпшення якості життя в глобальному масштабі.