ФОРМУВАННЯ СИСТЕМИ ЕКОЛОГІЧНОГО МЕНЕДЖМЕНТУ В УМОВАХ ІННОВАЦІЙНОЇ ТРАНСФОРМАЦІЇ АГРОПРОМИСЛОВИХ ПІДПРИЄМСТВ - ПАВЛОВ, Костянтин; ПАВЛОВА, Олена; МАМЧУР, Володимир; ЯНЧЕВСЬКИЙ, Руслан (Herald of Khmelnytskyi National University. Economic sciences, 2026)
Статтю присвячено питанням формування системи екологічного управління в умовах інноваційної трансформації агропромислових підприємств, що функціонують у середовищі посилення кліматичних змін, ресурсних обмежень та цифровізації економіки. Актуальність тематики дослідження зумовлена необхідністю переходу агропромислового сектору до моделей сталого розвитку, які забезпечують мінімізацію екологічних ризиків, підвищення ресурсоефективності та інтеграцію екологічних інновацій у систему стратегічного управління підприємствами. Зростання екологічної вразливості аграрного виробництва та посилення міжнародних вимог до екологічної безпечності продукції визначають потребу у формуванні інтегрованих адаптивних систем екологічного менеджменту. Дослідження має на меті обґрунтувати теоретико-методичні засади формування системи екологічного менеджменту в умовах інноваційної трансформації агропромислових підприємств.В статті розглянуто сучасні наукові підходи до розвитку екологічного менеджменту, зокрема концепції «Потрійної спіралі», екологічних інноваційних систем, цифрової трансформації управління та сталих бізнес-моделей. Виявлено, що наявні підходи недостатньо враховують комплексну взаємодію екологічних, інноваційних та цифрових факторів розвитку підприємств. Дослідження показало, що ефективна система екологічного менеджменту повинна мати інтегрований, адаптивний та інноваційно-орієнтований характер, забезпечуючи синхронізацію бізнес-процесів із принципами сталого розвитку та вимогами екологічної безпеки. Запропоновано підхід до формування системи екологічного менеджменту, що базується на поєднанні екологічної, інноваційної, цифрової та управлінської складових. Обґрунтовано систему принципів формування екологічного менеджменту, серед яких принципи екологічної відповідальності, інноваційної орієнтованості, адаптивності, цифровізації, ресурсоефективності, циркулярності, превентивності екологічних ризиків, інтегрованості управління, орієнтації на стейкхолдерів та безперервного удосконалення.