ВПЛИВ ПРЯМИХ ІНОЗЕМНИХ ІНВЕСТИЦІЙ НА ЕКОНОМІЧНЕ ЗРОСТАННЯ В УМОВАХ СИСТЕМНОЇ КРИЗИ: ЕМПІРИЧНІ ДОКАЗИ З УКРАЇНИ - ЧЕРКАШИНА, Тетяна (Herald of Khmelnytskyi National University. Economic sciences, 2025)
Cтаттю присвячено визначенню кількісного впливу прямих ноземних інвестицій (за галузевою приналежністю) на економічне зростання в Україні в умовах системної кризи (2019-2023) за допомогою багатофакторного кореляційного аналізу у програмному середовищі MS Excel. У дослідженні у якості незалежних змінних (регресорів) були відібрані наступні показники: обсяг прямих іноземних інвестицій у машинобудування, обсяг прямих іноземних інвестицій у сільське, рибне та лісове господарство, обсяг прямих іноземних інвестицій у харчову промисловість, обсяг прямих іноземних інвестицій у будівництво, обсяг прямих іноземних інвестицій у металургійне виробництво і виробництво металевих виробів,  обсяг прямих іноземних інвестицій в оптову та роздрібну торгівлю, ремонт автотранспорту, обсяг прямих іноземних інвестицій у сферу фінансів і страхування, обсяг прямих іноземних інвестицій в операції з нерухомістю. У якості залежної змінної (регресанда) було обрано обсяг валового внутрішнього продукту України. Дослідження було проведено у п’ять етапів: формування масиву вхідних даних (етап 1), відбір найбільш суттєвих для кореляційного аналізу факторів (етап 2), оцінка вихідної інформації, необхідної для кореляційного аналізу (етап 3), моделювання зв’язку між факторами і результативним показником (етап 4), економічна інтерпретація результатів кореляційного аналізу (етап 5). У результаті дослідження було встановлено, що впродовж 2019-2023 рр. найбільший позитивний вплив на економічне зростання в Україні здійснювали такі показники: обсяг прямих іноземних інвестицій у сільське, рибне та лісове господарство; обсяг прямих іноземних інвестицій у будівництво; обсяг прямих іноземних інвестицій в в оптову та роздрібну торгівлю, ремонт автотранспорту. Збільшення прямих іноземних інвестицій саме у ці галузі національної економіки України дозволить прискорити модернізацію виробничих потужностей, створити нові, більш гнучкі системи управління та підготувати належні науково-технологічні умови для виходу з системної кризи та подальших структурних змін.